Aoi-san, stalo sa niečo dobré?
Prečo myslíš?
Lebo vyzeráš veľmi šťastne.
Naozaj?
Nakupovať?
Chcel som sa ťa opýtať, či so mnou zajtra pôjdeš.
Ale ak máš iný program, nemusíš.
Pôjdem!
Dovoľ mi ísť s tebou, Kaoru-sama!
Pôjdem s tebou, nech sa stane čokoľvek.
D...dobre.
Čo si zajtra oblečiem...
To je...
Diel 15 CITY
Myiabi-san chce potravu pre Uzume...
Taeko-chan chce nový diel Okultnej kroniky.
Tina chce...
Videohry!
Bojujúci zať 3!
Zaujímalo by ma, čo to vlastne je.
Hej, Aoi-chan...
Prepáč, že si na mňa musel čakať.
Nádherné kimono.
Páči sa ti?
Hej! Je prekrásne!
Vyzeráš skvele!
Vďakabohu.
Veľmi pekne ti ďakujem, Kaoru-sama!
Ale...ja...
Toto kimono som zdedila po starej mame.
Skutočne?
Stará mama ťa vychovávala?
Hej. Moji rodičia boli stále zaneprázdnení a ja by som im bola len na obtiaž.
Bola taká milá a ja som ju mala veľmi rada.
Zomrela pred piatimi rokmi.
To je mi ľúto.
Čo sa stalo Aoi-chan?
Sakura?
Aoi-chan?
Keď som bola malá, chodievala som sem so starkou, obdivovať kvitnúce sakury.
Vždy vtedy nosila toto kimono.
Páčilo sa mi a prosila som ju, aby mi ho dala.
Starká! Ja chcem to kimono, chcem, chcem!
Ale moja...
Naozaj musíš byť ich dcéra, keď ich máš radšej ako západné oblečenie.
Mám rada kimoná!
Naozaj?
Potom si dobre zapamätaj...
...že kimono vpíja city toho, kto ho nosí.
Nosiť ho znamená prijať city toho kimona.
Kimono má city?
Asi si ešte malá, aby si to pochopila.
Aoi... Keď vyrastieš, dám ti toto kimono.
Naozaj?
Vezmi si ho na prechádzku so svojím chlapcom. Nech to bude ktokoľvek.
Ale ja už viem, kto to bude!
Hm?
Pôjdem s Hanabishim Kaoru!
Takže s Hanabishim... tak dobre...
Keď som bola mladá nosila som toto kimono na prechádzky s tvojím starým otcom.
Tvojmu starkému sa veľmi páčilo.
Ak city toho kimona prejdú na teba...
...potom sa Hanabishimu bude určite...
...toto kimono veľmi páčiť.
Vtedy som nerozumela, čo mi starká chcela povedať.
Ale teraz to už viem.
Toto kimono...je plné citov milovanej osoby.
Pekný príbeh.
Keď nosím toto kimono ešte väčšmi ťa milujem.
Preto som vždy chcela ísť s tebou von v tomto kimone.
Naozaj? Privádzaš ma do rozpakov...
Dúfam, že máme všetko.
Aoi-chan?
Spomínaš si na toto miesto, Kaoru-sama?
Toto miesto...
Tu sme sa prvýkrát stretli!
Hej!
Bola som taká šťastná, že si mi práve ty opravil sandál.
Neviem prečo, ale z nejakého dôvodu si ma zaujala.
Prečo? Prečo ma to nechce pustiť?
Chcem prejsť...
Čo mám robiť... - Potrebujte pomoc? -
Potrebujte pomoc?
Áno, ja...
Veľmi pekne vám ďakujem!
Pripomína mi mňa vtedy.
Spomínaš si na našu prvú cestu vlakom?
Hej.
Zdalo sa mi, akoby tá cesta trvala len krátko.
V skutočnosti si zaspala a celú trasu sme obišli dookola.
Naozaj? To mi je ľúto!
Dúfam, že som ťa neotravovala.
Ja...?
Nespôsobila som ti ešte nejaké problémy?
Nejaké problémy?
Napríklad...nehovorila som zo spánku?
Zo spánku si nič nehovorila... ale trochu si slintala.
Čože?!
To bol iba vtip.
Kaoru-sama!!
Cesta do Tokia... presne ako vtedy.
Kaoru-sama? Kaoru-sama?
Stalo sa niečo?
Poďme niekam, Aoi-chan.
A kam?
Do bytu...
Do môjho bývalého bytu...
Kaoru-sama?
Vôbec sa to tu nezmenilo.
Pôjdeme dnu?
Dobre.
Pred použitím elektriny, riaďte sa pokynmi vo vnútri. Inštrukcie na používanie vody.
Zdá sa, že je to tu prázdne.
Je to prázdne.
Vracajú sa mi spomienky.
Aj mne...
Na túto izbu nikdy nezabudnem...
Presne tak...
Občas sa mi sníva sen...
Sen?
Hej.
V tom sne žijem s tebou v tejto izbe.
Ale ty mi v tom sne nič nepovieš.
Nech hovorím hocičo, ty nepovieš ani slovo.
Varím pre teba v mojom sne.
Nech sa páči, ber si.
Ale nech sa ťa snažím čímkoľvek potešiť...
Pozeraním televízie, čítaním kníh, alebo iba rozprávaním...
Nič ti neurobí radosť.
A stále si ticho.
A vtedy neviem, ako ďalej.
Pomyslím si, že ma možno nemáš rád.
Vtedy mi začnú tiecť slzy...
...a zobudím sa.
A potom si uvedomím, že naozaj plačem.
Je to iba sen...
Vždy je to iba sen, ale začnem sa cítiť neisto...
Neviem prečo...
Aoi-chan...
Prepáč, že ti hovorím také hlúposti.
Stále sa len niečoho bojím.
To nie je pravda...
Kaoru-sama...?
Kaoru-sama...
Keď moja matka odišla, v mojom živote už nebol jediný šťastný deň...
Zatrpkol som na svoju rodinu.
A potom keď zomrela... už z len pomyslenia, že vo mne tečie krv Hanabishi sa mi chcelo plakať.
Aby som si uchránil aspoň jedinú spomienku, opustil som sídlo Hanabishi.
Odišiel som do Tokia a začal žiť sám, v tomto byte.
Každý deň som pracoval.
Pracoval som...lebo som už nechcel byť nikomu nič dlžný...
Preto som žil sám v tejto izbe.
Najprv to bolo príjemné...
Ale potom som si uvedomil, že nemám nikoho, koho by som mohol nazvať rodinou. Bol som prekliaty... až doteraz.
Kaoru-sama...
Iba pre jednu vec som bol rád, že som Hanabishi.
A to si ty, Aoi-chan.
To, že som ťa stretol...
...že si moja snúbenica...
Je najlepšia vec v mojom živote.
Kaoru-sama...
Som šťastný, že si moja snúbenica.
Milujem ťa, Aoi-chan.
Ale... čo ak sa mu bude páčiť kimono, ale nebude ma mať rád?
Neboj sa.
Ak tie city prejdú na teba, potom prejdú aj naňho.
Som si istá, že opätuje tvoje city.
Som šťastná... taká šťastná...
To je po prvýkrát...
To je po prvýkrát, čo si mi povedal...
...že ma miluješ!
Konečne prešli na teba moje city!
Aoi-chan...
Prepáč, ale vždy som bola neistá...
Ako tvoja snúbenica by som mala byť vždy po tvojom boku...
Ale, stále som sa pýtala, čo si o mne myslíš...
Chcela som vedieť, či ťa moje city dosiahnu.
Mnohokrát som sa ťa to chcela opýtať,
ale bála som sa tvojej odpovede.
Tak je to...
Prepáč mi, Aoi-chan.
Mohlo to byť inak... ale hanbil som sa ti to povedať.
Nie, neospravedlňuj sa prosím.
Nie je to tvoja vina.
Som zlá, však?
Stále si robím starosti...
Už keď sme boli deti, som bola ustrašená a neistá.
Čo asi teraz robíš?
Ako žiješ?
Aký sa z teba stal človek?
Na to som myslela, keď som vyrastala.
Ale potom som sa to dozvedela.
Ale prečo? To nemôže byť pravda!
Nepoznám dôvod, ale rodina Hanabishi zrušila vaše zasnúbenie.
Rodina Hanabishi? Si si istá, že to nepovedal Kaoru?
Nepoznám detaily.
Ale... čo ak je Kaoru proti?
Aoi-sama! Zasnúbenie je zrušené!
Viem ako sa cítiš, ale zasnúbenie s Hanabishim sa skončilo!
Nie!
Aoi-sama!
Nie, nie a nie!
Kvôli nemu som tým, čím som!
Tak veľmi som sa snažila, aby som mohla byť s ním!
Nechcem nikoho iného!
Aoi-sama...
Potom som dlho plakala...
A keď slzy uschli...
Rozhodla som sa... že pôjdem za tebou.
Ale nevedala som, aký sa z teba stal človek a bola som veľmi nervózna.
No keď som zistila, že ten kto mi pomohol, si ty... bola som veľmi šťastná.
Si omnoho lepší, než akého som si ťa predstavovala.
Aj ja som šťastná, že som tvoja snúbenica.
Ďakujem, Aoi-chan.
Milujem ťa.
Milujem ťa, Kaoru-sama.
Aoi-chan...
Kaoru-sama...
Toto je skvelý byt.
Slnečný, tichý a má skvelú rožnú miestnosť!
Čo poviete?
Je krajší, než som si myslel.
Ale nemá podkrovie...
Čo si čakal, za takú cenu.
Hoci, radšej by som mal podlahu...
Ale ja mám japonský štýl rada!
Prepáčte...
Keď Yumi hovorí, že japonský štýl, tak potom nech je po tvojom.
Naozaj?
To je skvelé.
To bolo tesné.
Ale nebude pre nás trochu malý?
To mi nevadí, kým som s tebou.
Vážne?
Presne tak.
Som šťastná kdekoľvek si ty.
Hoci nie je veľmi veľký, v komore je dosť úložného priestoru.
V komore?!
Čo poviete? Nevyzerá to tu omnoho väčšie?
Nie sú tu...
Už stačilo, pán sprostredkovateľ! Chcem vidieť ďalší!
Iste.
Odkiaľ sa to tu vzalo?
Sme zachránení...
Asi by sme mali ísť, kým môžeme.
Hej.
Ktovie, či tam tí dvaja budú bývať.
Ktovie.
Trocha im závidím.
Miyabi-san, Tina-san, Taeko-san...
Som rada, že môžem so všetkými bývať, ale...
...radšej by som bývala v tej malej izbe s tebou.
Hej...
Odteraz budem stále s tebou, tak sa už nemusíš báť.
Kaoru-sama.
Nie, budem sa báť.
Stále sa budem báť.
Odteraz už navždy.
Čože?
Lebo nedokážem zastaviť, to čo k tebe cítim.
Aoi-chan...
Nie je to tak správne?
Budem sa o teba báť a strachovať čoraz viac.
Nechceš, aby som bola taká?
Milujem ťa, Aoi-chan.
Kaoru-sama.
K...Kaoru-sama?
Pôjdeme domov, Aoi-chan?
Dobre.
Kaoru-sama, MILUJEEEEEEEM ŤA!
Si strašný, hrozný, krutý!
Si zlý, Kaoru!
Priniesol si všetko okrem mojej hry!
To je zvláštne...
Ideš na to Zať!
Bojujúci zať neprehrá!!
Ahoj, som Minazuki Chika!
Láska prichádza a odchádza.
Príde sem aj tam, ľudské šťastie je napísané v knihe osudu.
Nabudúce v Ai Yori Aoshi
Pláž
Čakaj na mňa onii-chan!